Resync: Xenzai[NEF]
Tidligere på Frustrerte fruer:
Mannen min døde og trodde jeg drepte ham.
Bree la fortiden bak seg.
Beholder du meg, er kona di en jeg ikke kan røre.
- Han er advokaten min. - Carlos gamblet med fremtiden...
Hvor mye trenger du for å komme deg til Utah?
... Susan blandet seg i en familiegjenforening.
George Williams hadde aldri hatt hell i kjærlighet.
Kvinnene han datet diktet alltid opp grunner
til å ikke fullbyrde forholdet deres.
Jeg er redd vi vil vekke romkameraten min.
Jeg må gå på jobben tidlig i morgen.
Jeg sparer meg... til ekteskapet.
Det var trist for George,
men det var den ene gamle unnskyldningen etter den andre.
Men siden han begynte å treffe Bree Van De Kamp,
følte George at...
Hei. Ungene er ute.
Vi har huset for oss selv i kveld.
... hellet hans var i ferd med å snu seg.
Anden ble god.
Sausen var litt tykk,
men da jeg så hvor mange ganger du forsynte deg, tror jeg det gikk bra.
- Hva tenker du på? - Håret ditt.
Gjør det noe hvis?
Nei. Sett i gang.
Er det bedre?
Det var deilig.
Det er vel i orden at jeg gjør dette?
Jeg trodde vi skulle fordøye anden litt, men...
...fader heller.
- Hva er i veien? - Jeg vet ikke. Jeg følte noe rart.
Tungen min er lenger enn de fleste sin. Jeg burde advart deg.
Det var ikke kysset ditt. Det var i nakken.
- Hva gjør du? - Jeg vet ikke. Jeg klør.
Hva er det?
Du har utslett.
Det sprer seg til fjeset mitt.
Er du allergisk mot noe du spiste?
Nei, jeg har laget duck I'orange tusenvis av ganger.
Noe forårsaker utslettet.
Bree, ikke.
Beklager, George, men du må gå.
Men ungene er borte. Jeg håpet vi kunne elske i kveld.
Hvordan skal det skje, George? Du har gitt meg utslett.
Selv om det var smertefullt å høre, måtte George innrømme
at unnskyldningen var original.
FRUSTRERTE FRUER
Det er et faktum at små jenter
drømmer om store, hvite brylluper.
Selvsagt kan det samme sies om store jenter,
hvorav noen er utrolig nervøse
når de venter på at guttene i sine liv
skal få drømmene til å gå i oppfyllelse.
Pass deg, Susie.
Du kan vel bare gå til en sydame?
Jeg har en perfekt idé.
Ta på kjolen, så skal jeg ta den inn.
- Vi bruker samme størrelse. - Siden når?
Alltid.
Men du må gå. Du kan ikke bli.
Du kan ikke se Susie i brudekjolen, ikke før den store dagen deres.
- Mamma! - Nei, det er ikke et problem.
- Jeg kan se henne i den. - Kan du?
Kan du?
Men du vil velge din egen brudekjole når vi gifter oss, vel?
Det høres ut som et frieri.
Gjorde det?
Ja, det gjorde det.
Det må jeg si.
Planlegger du å fri?
Hvis hun vet det, blir det vel ikke noen overraskelse?
Han har rett, mamma. Jeg vil det like mye som deg.
At du kneler på dine egne premisser
- og hele sulamitten. - Det er planen.
Da kan jeg vente. Jeg er god til å vente.
Bra.
Bare lurte på cirka hvor lenge jeg må vente.
En uke? En måned? Etter lunsj?
- Du venter ikke på frieriet. - Beklager.
Ja!
Å, mamma!
Så utslettet kom etter at du kysset George?
Ja. Det var veldig rart.
Og så upassende.
Jeg tror vi skulle til å elske for første gang.
Bree, har du tenkt på
at du kanskje ubevisst prøvde
å sabotere kvelden din med George?
Jeg har ikke tenkt på det, for det er idiotisk.
Tror du at du følte deg skyldig da du var med George?
Hvorfor det?
Du følte det som utroskap.
Dr. Goldfine, Rex er død. Man kan ikke være utro mot et lik.
Kanskje ikke det er slik du føler det innerst inne.
Så...
Tror du jeg er gal?
Du sier du fikk utslett uten grunn.
Jeg tror det er en grunn, og at den er psykosomatisk.
Du kan tro hva du vil.
Jeg tror ikke på det underbevisste.
Hver gang du har sagt "Rex" i denne timen,
har du strøket der gifteringen din var før. Hvorfor det?
La oss snakke om mandag. Vi skal pitche på nytt til Kamarov-folkene.
- Lynette, du styrer. - Supert. Ikke noe problem.
Og kan du la være å gå med den grønne drakten?
Jeg planla det ikke, men... hvorfor?
Stoffet er litt rart.
Som om man, jeg vet ikke, kan rense det med våt klut.
Da går jeg med en annen drakt.
Supert. Som hva da?
Jeg har andre drakter.
Hvis du mener den grå,
så har du jo det.
Nei, jeg har faktisk en del andre.
Den blå og...
Hva er i veien med den blå drakten?
Stu, kan du forklare Lynette hva som er i veien med den blå drakten?
- Nei, den er kul. - Stu.
Kom igjen, gjør det. Det du gjorde til lunsj.
"Se på meg, jeg er Lynette! Jeg har matflekker overalt."
Hvis jeg får renset den blå drakten,
er det akseptabelt for alle?
Buksene har en raknet søm bak.
Unnskyld meg.
Hallo, David.
Hva i helvete er dette? Jeg ba deg vel kle deg moderlig?
Ja. Og jeg vurderte det i ett sekund.
Hva skjedde?
David, jeg vet du er advokat, men stol på meg,
det er aldri en smart strategi å dekke til dette.
Vi har 40 minutter før høringen. Du må hjem og skifte.
- Hva? - Vil du få mannen din ut av fengsel?
Kle deg som en gravid, lidende kone, ikke forsiden av Vogue.
- David. - Louis, hva gjør du her?
Jeg trenger en tjeneste.
Hvis det har med klienten min sin kjennelse, er svaret det samme.
Du skjønner ikke. Jeg elsker Crystal.
Ja, alle elsker de pene damene på Stop 'N Shop.
Men nå må du elske henne på 50 meters avstand.
Du vendte henne mot meg. Vi ville vært sammen uten deg!
Crystal hyret meg for å holde deg unna. Hun vil ikke se deg.
Hvorfor ba hun om telefonnummeret mitt da?
Hun er kasserer. Du betalte med sjekk. Det gjør deg ikke spesiell.
Ikke gå fra meg! Vi har en samtale!
Louis, dette er ditt problem!
Du er ekkel. Ingen liker deg.
Det du kaller en samtale, kaller resten av oss trakassering.
Vil du ha en venn, skaff deg en hamster.
David!
- Løp! - Ring politiet!
Bli der!
Ja, det er best du løper!
Jeg skal skaffe kuler til denne og komme etter deg.
Stå stille!
Alt er i orden.
Går det bra?
Ugress er en vanlig irritasjon for folk i forstedene.
Uansett hvor hardt vi prøver å bli kvitt dem,
har de en tendens til å komme tilbake.
Ser du dette?
Jeg tror det ikke. Han er så frekk.
Han klipper plenen som om ikke noe har skjedd.
Hva skal vi gjøre? Ringe politiet?
Susan sa at han drepte mrs Huber.
Jeg sier ja.
Herregud. Susan er hjemme.
Har hun sett Paul ennå?
Jeg tror det.
Hallo, Susan.
Herregud. Paul...
Trenger du hjelp med de posene?
Hva gjør du her?
Jeg bor her. Jeg kom hjem for å finne sønnen min.
Vær så god.
- Ikke kom nær meg. - Jeg gir deg paifyllet.
Jeg vil ikke ha det!
- Bare ta det. - Nei, stans!
Legg det paifyllet fra deg.
Sakte.
- Nødtelefonen. - Det vil du ikke.
Jeg tror det. Du er en kaldblodig morder!
Hvordan kan du tro det? Vi har vært naboer i flere år.
- Fint å se dere. - Paul, vi har ringt politiet.
Dere trengte ikke å gjøre det.
Vi vet hva du gjorde med mrs Huber.
Jeg ser dere har blitt som Susan mens jeg var vekk.
Gudskjelov, de er her.
Hei. Hva står på?
Mayer er overbevist om at Paul Young drepte Martha Huber.
Herregud! Jeg bor rett bak ham.
Jeg vet det. Jeg ga ham husnøklene mine for å mate katten.
Jeg vinner. Jeg klinte med ham.
Det er ingen arrestordre for Paul Young.
Kan du ikke spørre Mike? Han overhørte vel alt?
- Hvem er Mike? - Kjæresten min.
Han sa at Paul innrømte alt til ham.
Mike har Marthas dagbøker, som beviser at Paul hadde motiv.
- OK. Hvor finner jeg Mike? - Han... Følg meg.
Kan jeg bli her? Jeg har mye raking å gjøre.
Kom igjen.
Der går de!
Hei.
Hva står på?
Mike, Paul Young er tilbake. Se!
Kjæresten din sa at mr Young innrømte et drap for deg?
Nei, ikke for meg.
Har du en dagbok som tilhørte Martha Huber?
Nei. Jeg kjente henne knapt.
Og har du møtt en kvinne som har lånt bort dagboken sin?
Mike, hva gjør du?
Beklager, Susan, Jeg vet ikke hva du snakker om.
Men jeg må på jobb. Var det noe annet?
Nei, det var alt.
Noen må jo si det.
Susan, hva i helvete har du røyka?
OK.
Jøss! Fin.
Herregud.
OK, ikke bli distrahert av det. Se på meg.
Her er jeg i morgen med presentasjonen. Ser du?
Ser du hvordan den beveger seg med meg? Det er det magiske.
900 dollar?
Denne var den dyreste. De andre er ikke like fine.
Men se, da! Se på meg.
Jeg går ikke i den, jeg glir.
Vet du hva?
Det må være klær for 3000 her!
Ja, men jeg har ikke kjøpt ny drakt på seks år.
Tror du ikke jeg ville likt å få designerdress da jeg jobbet?
Jeg gikk med billigklær så vi kunne bo i et fint nabolag
og ta ungene på ferie hver sommer. Jeg ofret meg.
Jeg er villig til å ofre.
Supert. La oss begynne her,
for denne kunne betalt matteundervisning for Parker.
- Vent... - Seks måneders førskole for Penny.
Du er latterlig.
Vet du hva? Tvillingene trenger regulering. Den koster nok.
Nei. Kom igjen, Tom. Ikke denne.
Kle av deg.
Du så ganglaget? Vil du se det igjen?
Jeg skal undervise Parker selv.
Det er supert. Skal du begynne som hjemmetannlege også?
Greit, jeg leverer dem tilbake.
Kan du gå ut litt?
Jeg vil være alene med den litt.
Hei, det er Bree.
Jeg tenkte jeg skulle ringe.
Jeg har noen nye antihistaminer i butikken.
Jeg tror de hjelper mot utslettet ditt.
Supert. Skal vi to
sjekke inn på et romantisk hotell i morgen?
Hva? Det vil jeg gjerne.
Jeg lar deg arrangere det.
Noe ute av byen ville vært hyggelig. God natt.
Ja.
- Vi må snakke sammen. - Hvor kom du fra?
Jeg har ventet. Jeg er ute av meg, for alle tror jeg er gal.
- Kan jeg komme ut først? - Ja.
Jeg skjønner at du ikke vil purken skal vite du kidnappet Paul.
- Det ser ille ut. - Siden jeg var ute på prøve.
Det er det...
- Og i besittelse av pistol. - OK...
Som jeg holdt mot hodet hans.
Jeg krenket prøveløslatelsen, begikk en forbrytelse og tvang frem en tilståelse.
Hvis purken hører det, får jeg 10-15 år.
Hvorfor vil du ikke at de skal vite om Marthas dagbok?
Hun skriver at hun utpresset Pauls kone!
Hun sier også at hun utpresset deg for å ha brent ned Edies hus.
Det glemte jeg.
Jeg kan bare ikke tro det.
En morder bor i gata vår.
Vi kan ikke gjøre noe, for du er en forbryter,
og jeg brente ned det huset. Urettferdig.
Jeg vil like gjerne få Paul Young bort som deg. Og det skjer.
Men jeg vil også finne Zach.
Når Zach finner ut at Paul er her, tror jeg han kommer tilbake.
Det er en trøst at det er noe godt i det.
Dr. Raiboff til pediatri. Dr. Laurie Raiboff til pediatri.
Hei. Hva gjør du her?
Du beskyttet meg fra skuddild,
så jeg kommer for å gi deg et kort.
Du er min første gjest.
Hva? Du har vært her i to dager.
Kontoret sendte blomster.
"Kjære David. Hvem skulle trodd at du kunne blø?
Vennlig hilsen sjokkerte medarbeidere."
Ja, jeg er en advokat som ble skutt.
Skal du ikke spise?
Jeg kan ikke skjære ennå.
Jeg skal ikke la deg sulte i hjel.
Og du vil trenge styrken din for å få mannen min ut av fengselet.
Da jeg ventet på ambulansen den dagen,
trodde jeg at jeg ville dø.
Jeg var redd.
Selvsagt var du det.
Takk.
- For hva? - For at du ikke spøker.
Gap opp.
- Her. - Takk.
Fint å se deg.
Ned korridoren.
Og sett dere til rette.
Til det beste for familien deres,
hadde Lynette lovet mannen sin noe...
... og innen ti dager etter kjøpet,
aktet hun å holde det.
- Det er en fantastisk drakt. - Takk.
Jeg er smigret.
Hvem skulle visst at min mening telte så mye?
Jeg skjønner ikke helt.
Jeg kom med noen uskyldige kommentarer,
og du kjøper deg en nydelig drakt.
Dans, dukke!
Jeg hadde den i skapet allerede. Jeg hadde bare glemt den.
Glemte du at du hadde den drakten?
God morgen. Jeg heter Lynette Scavo.
Har alle fått kaffe og det de vil ha?
La oss sette i gang.
Jeg skal vise hvordan Kamarov Vodka kan få større plass hos kundene
mens de holder seg i tråd med markedsføringskostnadene.
Det er noe vi her på Parcher & Murphy
kaller "overbevisende iscenesettelse".
Lynette.
Vent litt.
Du har en...
De setter prislapp på skjørtene også nå.
Bare så du vet det.
Se, alle sammen.
Lynette har kjøpt seg en ny drakt.
Ser hun ikke super ut?
- Kom igjen. - OK.
Dere kan sette dere.
Fint at du er på beina igjen, mr Bradley.
Når du er klar.
Takk, dommer.
Forsvaret ber om at saken henlegges
fordi den siktede...
Går det bra, mr Bradley?
Beklager, dommer, jeg kan ikke...
Jeg kan bare ikke.
Mr Bradley, trenger du pause?
Hva i helvete skjer?
- David, hvor skal du? - Beklager. Jeg slutter.
Du kan ikke slutte midt i en høring.
Jeg vil gjerne få idiotmannen din ut, men jeg klarer det ikke. Beklager.
- Hvorfor? - Jeg er forelsket i deg.
Hva?
På sykehuset begynte jeg å føle noe. Kanskje det var der hele tiden.
Når jeg ser deg i øynene, vet jeg at du også føler det.
Vi hører sammen.
OK. David.
Hvis du ikke går inn igjen, henter jeg en pistol og skyter deg.
Jeg kan ikke. Beklager.
Kom inn!
Vi må snakke sammen.
Paul! Du kan ikke bare valse inn i husene til folk.
Susan, du ba meg komme inn.
Jeg antok at du var en jeg ville slippe inn. Hva vil du?
Jeg så gjennom posten min, og fant dette.
SAVNET ZACHARY "ZACH" YOUNG
Jeg ble overrasket over at du så etter sønnen min.
Fant du ut noe om hvor Zach kunne være?
Nei, det gjorde jeg ikke.
Beklager at jeg ikke kan hjelpe deg.
Jeg spør deg siden Zach gjemte seg her før.
Nå ser jeg at du har lett etter ham.
Han er ikke her.
Kanskje vi skal dobbeltsjekke.
Men han er ikke her!
Hva tar du etter?
En kniv.
Jeg ville bare kutte noen tomater.
Jeg vet ikke hvordan jeg vet det, men kanskje han er i Utah.
Han tok en buss til Bountiful.
Dere har vel familie der?
OK, jeg ga ham penger til billetten.
Vær forsiktig med den. Du virker litt skjelven.
Jeg vet at timingen er dårlig...
- Ganske dårlig. - Jeg føler meg elendig.
Hvordan skulle jeg vite at han var forelsket i meg?
Jeg vet jeg presset deg til å hyre gjøken.
Men jeg skal gjøre alt for å fikse dette.
OK. Ha sex med Bradley.
- Hva? - Det er det du vil jeg skal si.
Dere er gode. Dere lurte meg godt.
Planla David og jeg dette for å ligge sammen?
Han sier han vil i buksa på deg,
slutter en uke før rettssaken,
og du vil gjøre alt for å få ham tilbake.
Ja.
- Jeg vil inn i fengsel nå. - Hvordan våger du å tro det?
Jeg har vært trofast mot deg!
- Siden du kom inn hit. - Spar deg.
Jeg vet når jeg er blitt lurt.
Ikke lat som du gjør dette for meg.
- Jeg vil heller råtne her. - Vet du hva?
En annen kvinne ville det. Men jeg gjør ikke det,
jeg vil ikke gi deg det.
Så pakk sakene du har laget,
for du skal hjem med meg.
Jeg har ikke laget noe.
God ettermiddag. Sjekker dere inn?
Ja. Reservasjonen står på Williams. George Williams.
- La meg finne papirene. - Hva vil du gjøre først?
Jeg vet ikke. Jeg tenkte vi kunne se etter antikviteter.
Jeg hører det er fine museer her. Har du noen brosjyrer?
Rett der borte, mrs Williams.
Hun er ikke kona mi.
Jeg er så lei meg.
Jeg hører det er et supert marked i nærheten.
Vi kan kjøpe noen nektariner.
- George... jeg kan ikke. - Hva?
- Jeg kan ikke bo på rom med deg. - Hvorfor ikke?
Jeg begynner å få utslett igjen.
- Jeg har med antihistaminer. - Det vil ikke hjelpe.
George, dette er psykosomatisk. Vi må hjem.
Bree, vi kjørte tre timer for å komme hit.
Ja, og du har rett til å være sint.
Men, George, jeg begynner å klø.
- Er det et problem? - Nei. Det er ikke noe problem.
Alt går bra. OK.
- Jeg skal ordne et eget rom. - George...
Nei. Vi kan ha en fin helg likevel. Vi må bytte fokus til antikviteter.
Vær så snill. Du kom jo ikke hit for å handle.
Jeg kom for å være med deg. Og vi må ikke ligge i en seng.
Ja vel? Mener du det? Er det i orden?
- Ja. - Vet du hva, George?
Vi skal ha det supert,
for det er massevis av ting vi kan gjøre som ikke involverer sex.
Det er sikkert.
Mens jeg tar meg av dette, kan du hente de brosjyrene?
- OK. - OK.
George, du vil ikke tro det. Jeg har sluttet å klø.
Det var som bare!
- Fin drakt. - Bare hør ferdig.
- Jeg skulle levere den tilbake. - Men?
Men så tenkte jeg på det. Vet du hva?
Aldri i livet om jeg vil pitche til et rom fullt av folk
i Armani og Vera Wang mens jeg står der
med morsmelk på jakkeslaget.
- Lynette... - Vet du noe annet?
Jeg var super på det møtet på grunn av denne drakten.
Lynette, det er en drakt. Hvorfor er du så besatt av den?
Man kan ikke forklare besettelser. De er bare der.
Nei, vi er foreldre. Vi har ikke råd til den luksus å ha besettelser.
Det er der jeg tror vi har gjort en stor feil.
Hva er dette?
Noen ganger må vi bare få ting vi blir glade av.
Jeg vet det virker ego, men jeg har tenkt.
Kanskje det gjør oss bedre som mennesker, og kanskje bedre foreldre.
Nei, Lynette, dette er feil.
Karbonfiber.
Jøss.
Jeg føler meg som en bedre forelder.
Ja.
Så jeg snakket med en pikkolo,
og han sa det var et sted i nærheten vi kunne ri.
Høres det ikke gøyalt ut? George?
Hva? Hva? Beklager.
Jeg sa jeg synes vi skal ri.
Det ville vært topp.
- Hva er i veien? - Ikke noe.
Jeg synes ikke vi skal risikere et nytt utslett.
Jeg får ikke utslett av å holde deg i hånden.
Man vet aldri.
OK.
Hei. Jeg har med de antihistaminene.
Kanskje du burde ta et par. For å se om de fungerer.
Jeg drikker jo vin.
Jeg tror ikke man skal blande piller og alkohol.
Det er for folk som skal bruke tungt maskineri.
Du planlegger vel ikke å kjøre gaffeltruck i kveld?
Du er farmasøyten. Hvis du tror det går greit.
Ja.
- Jeg merker ikke bena mine. - Jeg vet det. Ikke vær redd.
Jeg skal ta deg på rommet og legge deg.
- Går det bra med henne? - Ja.
Hun har bare drukket for mye.
Jeg tror ikke det var vinen. Jeg tror det var antihistaminene.
Hun vet ikke hva hun... Vi klarer oss. Takk.
Nei, nei, nei.
Jeg skal ta dem av. Bare slapp av.
Jeg elsker deg høyt, Bree. Du vet vel det?
Jeg vet det.
Og det jeg vil
mer enn noe annet,
er at du skal elske meg tilbake.
Skjønner du hva jeg sier?
Bree?
Hei.
Hvordan føler du deg?
OK.
Har du sittet der hele tiden?
Jeg ville passe på at det gikk bra. Så jeg så på at du sov.
Gjorde jeg noe pinlig? Noen ganger snorker jeg.
Nei, du sov som en engel.
Du var så vakker og fredelig at jeg følte meg skyldig.
Skyldig?
Fordi jeg ba deg ta de pillene.
Stolen ser så ukomfortabel ut. Hvorfor la du deg ikke ved siden av meg?
Du gjorde det klart at du ikke ville ha meg i senga di.
George...
Jeg vet hva du vil ha fra meg. Og jeg...
Jeg trodde jeg ville ha det samme,
men jeg får det utslettet fordi...
...jeg føler meg gift ennå.
Det gir vel mening.
Kan du ikke være tålmodig?
Kan du ikke vente litt lenger?
Jeg har alt ventet hele livet mitt på deg.
Og jeg kan vente litt mer.
Men la oss være ærlige.
Det er ingen garanti for at du noensinne blir klar.
Og det er grenser for hvor mye avvisning jeg takler.
Så jeg skal gjøre mitt beste.
Men ikke bli overrasket hvis
du våkner opp en dag og jeg ikke er der.
Jeg får gå på rommet mitt og få meg noe søvn.
Antikvitetsbutikkene åpner ti.
George, vent!
Vær så snill å ikke gå.
Bli her med meg.
Men hva om du får utslett igjen?
Da må jeg vel bare komme meg over det, hva?
Gabrielle?
Jeg fikk telefonen din...
Jøss.
Betyr dette det jeg tror?
Det er noen basisregler først.
Jeg går ikke fra mannen min.
Carlos sitter kanskje inne i åtte år
på grunn av min dårlige dømmekraft med gartneren.
Jeg kan ikke la ham bli der. Da føler jeg meg skyldig.
Du kan få ham ut og skille deg.
Ikke et alternativ. Jeg er katolikk, derav skyldfølelsen.
Hva er alternativene?
Dette. Oss. Stjålne øyeblikk.
Å se hverandre når vi kan. Carlos trenger aldri å få vite det.
Nei.
Jeg trodde det var dette du ville.
Jeg vil ha hele deg. Alt eller ikke noe.
Da blir det ikke noe.
Så du vil ikke skille deg, men du vil ha en affære?
Jeg sa jeg var katolikk, ikke fanatiker.
David, du kan be meg stoppe.
Be meg stoppe, så gjør jeg det.
Eller så kan du få meg nå... på mine premisser.
OK.
- Hva gjør du? - Poengterer at du ikke elsker meg!
- Jeg gjør det. - Nei.
Du sa ja til en affære,
en billig, hemmelig affære med kvinnen du elsker?
Carlos ville aldri delt meg.
Han må kanskje sitte åtte år i fengsel fordi bare tanken på det
gjorde ham voldelig sint. Det er kjærlighet.
Dette er bare begjær!
Blandet med posttraumatisk stress.
Jeg ser deg i retten i morgen klokken ti.
Ikke kom sent, ellers fratar jeg bevillingen din for trakassering.
Bruk mindre sneglegift.
Den er ikke bra for plantene.
Takk. Jeg skal huske det.
Er det derfor du kom innom? For å dele gartnertips?
Ingen vil ha deg her, Paul. Spesielt jeg.
Jeg er bare en far som ser etter sønnen sin.
Jeg vet hva du er.
Først prøver kjæresten din å skremme meg unna med en vill historie
om å sende Zach til Utah.
Og nå prøver du å skremme meg bort.
Så mye for "elsk din nabo".
Men takk for rådet.
Om plantene, mener jeg.
Jeg skal sende deg noen.
Hva sa Susan?
Du ser vakker ut!
Du burde vurdere å gå med denne når du gifter deg med Mike.
Vi kan gjøre det til tradisjon.
Skal vi slutte å skille oss? Det kan bli en fin tradisjon.
- Hei! - Jeg må spørre deg om noe viktig.
Herregud! Nå skjer det!
Jeg må hente kameraet mitt!
Nei, mamma.
Hva er det?
Ga du Zach penger til å dra til Utah?
Hva?
Ja eller nei.
Han snakket så mye om Julie.
Jeg prøvde å få ham hjem med meg...
Til deg!
Men han snakket om henne hele tiden...
Ja eller nei.
Ja.
Mike! Mike, jeg gjorde det ikke for å såre deg.
Du må tro meg.
Jeg burde sagt det med en gang, det vet jeg.
Men du vet det nå. Så kan vi snakke om det?
- Nei. - Mike, stans!
Du sa du ville hjelpe meg, og jeg trodde deg.
Det er over mellom oss.
Nei, nei!
Jeg dreit meg ut, OK? Jeg vil fikse det!
La meg fikse det! Si meg hvordan jeg kan fikse det!
Mike, jeg elsker deg.
Vær så snill.
Vær så snill. Nei, Mike! Mike, vær så snill!
Kom tilbake! Kom tilbake!
Ja, alle små jenter drømmer om et hvitt bryllup.
Men noen drømmer går ikke i oppfyllelse.
Resync: Xenzai[NEF]